BIillede: fra træffet
BIillede: fra træffet
Landsdækkende 3-dages handicaptræf blev afholdt for 17 forældre eller værger til børn med handicap i dagene 29.-31. maj 2024.
Emnet for træffet var: ”At være forælder til et barn med fysisk og psykisk handicap kan til tider være en følelsesmæssigt tung byrde i samlivet.”
At være forældre eller værge til et barn med handicap kan medføre, at man er ramt følelsesmæssigt voldsomt og hvis man ikke er opmærksom på dette, vil det kunne få følger for én selv, familien, samfundet og myndighederne.
At man som forælder eller værge til et barn med handicap, har man ofte tanker om hvad fremtiden vil bringe og at have skyldfølelse samt selvbebrejdelse. Fordi man har ondt af barnet, kan man derfor have svært ved at sætte grænser og dermed fratage ansvaret fra barnet kan være en af vilkårene.
Det kan også være begrænsende som forælder eller værge til et barn med handicap, at være uopmærksom på at give søskendes behov. Som forælder eller værge, kan samlivsproblemer og problemer i familie også opstå.
Ved servicering fra det offentlige kræves der også følelsesmæssig energi, og som forælder eller værge er man i stand til af få den rette hjælp, og det er bl.a. disse var nogle af de emner, der blev drøftet under træffet.
Under mødet foregik diskussionerne både i plenum og i grupper, hvor der blev udvekslet erfaringer og gode råd til hinanden.
Et vigtigt fokusområde var betydningen af at kunne bedømme sit eget ståsted ved at lytte til sig selv. Endvidere fik deltagerne redskaber til at kunne få deres hverdag til at fungere med udgangspunkt i deres egne behov.
Træffet foregår på grønlandsk og er arrangeret i samarbejde med psykoterapeut Elisabeth P. Wille.
Udtalelser fra deltagerne i træffet:
"Arrangementet i Pissassarfik har stor betydning
– og viste at der var et stort behov for det!” –
Elisabeth P. Wille, psykoterapeut
“Som forælder til en fysisk handicappet person, var træffet både givende og yderst tilfredsstillende.
Det var dejligt at kunne møde andre forældre på tæt hold, og møde forståelse for de daglige vilkår, vi lever med.”
Anja J. Skifte- Maniitsoq
“Jeg er meget glad for, at det allerede fra starten blev understreget, at der var tavshedspligt. På den måde følte jeg, at jeg kunne åbne mig, selv om vi ikke kendte hinanden. Jeg kunne uden forbehold tale om normalt tabubelagte emner. Jeg er også meget glad for at erfare, at jeg ikke var alene, og jeg under mødet fik mulighed for at komme i kontakt med og dele erfaringer med ligestillede. Desuden følte jeg, at der blev anvist gode værktøjer i forhold til vores daglige tilværelse.”
Tabitha Rosing- Maniitsoq
”Som familiemedlem til en person med et usynligt handicap, fortryder jeg på ingen måde, at jeg deltog i Pissassarfik`s arrangement, og jeg er fyldt med mange gode input. Det blev helt klart for mig, at vi ikke er de eneste, der har et barn med et usynligt handicap. Vi oplever de samme reaktionsmønstre hos vores børn. Det var yderst tilfredsstillende at kunne udveksle erfaringer, og jeg vil gerne anbefale, at arrangementerne fortsætter. I så fald vil jeg gerne deltage igen.
-Naja Kristine Lundblad, Nuuk
“At vi var mange mænd, der deltog, og som fik lejlighed til at tale sammen og støtte hinanden, gjorde, at vi kom meget tæt på hinanden. Jeg fandt samtalerne lettere end forventet, det var muntert at være så mange mænd.
Det er ønskeligt, at flere mænd deltager i sådanne arrangementer. Det kan være tungt at tale med kvinder, der er bedre til at tale om følelser. Det var dejligt at tale med andre mænd i samme situation. Det var dejligt at oplæggeren var grønlandsksproget. Tak fordi, vi kunne være med, det var første gang, jeg deltog og fik rig lejlighed til at se mit eget ståsted.”
-Hanseeraq Olsen, Qeqertarsuaq (t.h)
“Det var givende og der var meget, man kunne spejle sig i. Jeg er taknemmelig for at få denne mulighed, og jeg håber ikke, det bliver den sidste. Det var som at være sammen med mennesker, man har kendt gennem mange år.”
-Kuutak Reimer Olsen, Nuuk (t.v)
“Udnyt dine muligheder, du er ikke alene”
-Sofie J. Hansen, Maniitsoq
“Mange flere af den slags! Det var dejligt at kunne tale åbent uden at skjule noget, at kunne åbne sig uden at have maske på, at kunne sige hvad som helst, at blive vist tillid og føle at kunne stole på andre, selv om man ikke kendte dem i forvejen. Det var en lettelse at kunne tale sammen i grupperne og blive lyttet til. Derfor bør der være mange flere af den slags arrangementer til gavn for mange flere.
-At kunne betragte sig selv og tale ud med andre – tak for den mulighed.”
-Maannguaq D. Skifte, Qeqertarsuaq
Inviterede til seminaret:
Kommunale sagsbehandlere, ledere på hardicap området, ledere for støtteperson koordinatorer, Tilioq, Sundhedsvæsenet og Departementet som arbejder med personer med handicap.